Lad mig advare jer
Bliv aldrig soldat, gå ikke ind i en hær
For duen forlader dig og ravnen kommer
Og døden kommer marcherende til lyden af trommer
Kom, smukke damer ud i solskinnet her
Lad aldrig din elskede bære gevær
Åh Gud!
Sådan døde min far, han kravlede ind mellem buskene og forblødte.
Måske var det på grund af dig.
- Er De ved at dø? - Hjælp mig.
- Hvad hedder du? - Amelia.
Men alle kalder mig Amy.
Jeg er korporal John McBurney, men alle kalder mig McB.
- Hvor gammel er du, Amy? - Tolv.
- Jeg bliver 13 til september. - Så er du gammel nok til et kys.
Kom, mr. Yank, jeg mener mr. McB.
Det er lige derovre.
Miss Martha, røgen kommer skræmmende tæt på.
- Tror De, yankeerne brænder huset ned? - Tal ikke sådan, pigerne skal læse.
Es-tu aujourd'hui a Paris?
Lad mig endnu engang understrege, at fransk er et smilende sprog.
Le mari de Marie est ici aujourd'hui a Paris.
Abigail, du hører ikke efter.
Undskyld, miss Edwina, men det lyder som om krigen er tæt på.
Doris siger, hvis yankeerne vinder, voldtager de os alle sammen.
Miss Martha!
Hjælp!
Miss Martha!
Hjælp! Han dør!
Hvordan kom han herhen?
Med Guds nåde...
Guds nåde i form af barnet her?
- Hvad lavede du udenfor skolen? - Jeg plukkede svampe.
- Jeg så ikke, hvor langt væk jeg var... - Du kender straffen for at gå udenfor.
Vi må have ham indenfor. Hjælp mig.
Miss Martha, jeg kunne ikke lade ham ligge og dø.
Havde du det, havde vi haft et problem og fjenden en soldat mindre.
Korporal John McBurney fra New York.
Jeg overgiver mig til de kønneste sydstats...
En rigtig yankee...
Det kan man kun se ved at tage bukserne af ham.
- Hold op med det nonsens. - Amy, løb hen og åbn døren.
Bagefter hænger du den blå klud på hegnet.
Hørte De det? Den blå klud er et signal til vores lokale patrulje.
Vi kan være stolte af at overdrage en fjende til dem.
- Er han død? - Hvorfor slog du ikke alarm?
- Lizzie, så du dem ikke krydse marken? - Jeg læste, jeg så ikke...
Gå op på taget igen! Ser du vores, siger du straks til.
Læg ham på trappen. Forsigtigt.
Doris og Abigail red op i musiklokalet.
- Jeg sætter kedlen på. - Amy!
Sæt den blå klud på porten, som jeg bad dig om.
Kan vi ikke vente lidt? Han har mistet meget blod.
Flere liter, miss Martha.
- De fører ham bare væk. - De kommer ikke forbi igen i dag.
Og de venter, til vi har forbundet sårene.
Gør, som jeg bad om.
Hvis krigen fortsætter, glemmer jeg, jeg nogensinde var kvinde.
Vandet koger snart. Lad os ordne hans ben-
- og aflevere ham til patruljen, Han dør alligevel i fængslet.
Mr. Yankee, der var nok jern i Deres ben til at sko en hest.
Det er vist længe siden, korporalen har fået bad.
Det bemærkede jeg, gå bare, så vasker jeg ham.
Jeg henter en af min brors natskjorter.
- Det tænkte jeg nok. - Dør han?
En dag, ja, men han har det godt nu, I skal ikke stikke næserne derind.
Der er tøj, der skal repareres. Ind i stuen med jer.
Tag dig ikke af dem, Amy. Dræbte myrerne larven?
Nej, de trak den ned under jorden. Det var nok for at spise den.
- Hvad har det med en yankee at gøre? - Jeg ved det.
- Han er en fremmed ligesom larven. - Du burde ikke have taget ham herhen.
- Jeg er enig, han er nok spion. - Det tvivler jeg på.
- Er du ikke bange for blåjakken? - Nej.
Det er uhøfligt at kalde ham det. Han hedder korporal John McBurney.
Kald ham det.
Jeg kalder ham mr. McB. Jeg synes, han er flot.
Han er ren ned til taljen.
Jeg løfter ham, så kan De give ham natskjorten på.
Giv mig den anden arm.
Hjælp mig, Hold ærmet op.
Ja, miss Martha.
Træk bukserne af ham.
Kom nu, han er ikke anderledes end Deres bror.
Jeg har bedt dig om aldrig at omtale min bror.
Undskyld, men natskjorten fik mig til at tænke master Miles.
Det overraskede mig, De tog ham ind.
Det var ikke med min gode vilje.
Der er soldater på vejen. Det er vores drenge.
- Skal jeg gå op igen? - Nej, du burde have været afløst.
- Janie, du må holde vagt nu. - Må vi gå dem i møde?
Jeg vil ikke have, de ser jer piger.
Kaptajn...
- Hvad nyt? - Vi vandt, Grant trækker sig tilbage.
- Kom tilbage! - Skyd ikke!
Smid ham i vognen.
Han ville skydes. Han foretrak det for en langsom død i fængslet.
Det er der, staklerne skal hen.
- Hvor mange unge damer er der her? - Seks elever og en lærerinde.
- Jeg ville ikke annoncere med det. - Åh, De mener skiltet.
Mange yankeer er kommet væk fra deres enheder og strejfer rundt.
- Tror I, hun fortæller om mr. McB? - Selvfølgelig.
- Det var derfor, hun gik dem i møde. - Pas på Dem selv.
Kaptajn!
- Vi beder for Dem. - Tak, ma'am.
Fremad march.
De fortsætter.
- Hvad hedder du? - Hallie.
- Du kan kalde mig McB. - "Yank" er fint nok.
- Du og jeg burde være venner. - Hvorfor det?
Vi er begge to en slags fanger, ikke?
Der er en forskel. Jeg kan stikke af.
Jeg elsker dig, mr. Krage.
Men dine vinger skal hele.
Sænk det bare. Jeg kunne ikke have drevet skolen uden dig.
Det er mig, der er taknemmelig. Du gav mig et hjem.
Selv når krigen er forbi, bliver det svære tider i mange år.
Jeg må drive gården og vil bede dig på skolen på skinner igen.
Jeg holder så meget af dig, Edwina.
Jeg vil gøre dig til partner og testamentere det hele til dig.
Miss Martha... Det er utrolig generøst.
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. - Du har evnerne og er ansvarlig.
Du er min garanti for at skolen fortsætter i mit navn og standard.
Det er vidunderligt.
Du burde bede for, at Nordstaterne vinder.
- Du kan vel ikke lide at være slave. - Nej, kan du?
Mig? Jeg er ingens slave.
Betyder det, du blev skudt, fordi du kan lide det?
Undertiden må en mand gøre ting, han ikke er specielt glad for.
Ikke hvis man er fri. Og I hvide dræber ikke hinanden af hensyn til os.
Alle hvide er ens.
Du burde sige, at alle er ens, uanset hudfarve...
- Hvad foregår der? - Måske bygger de en kiste til dig.
- Hvorfor afleverede De ikke yankeen? - Han var død i det fængsel.
- Jeg kan sikkert sparke skodderne op. - Ja, men ikke uden at blive hørt.
Piger!
- Godnat. - Hop i seng.
Hun opdager i det mindste, hvordan en mandskrop føles.
- Gå op på dit værelse. - Hvordan har han det?
Han har feber.
Du må være træt, vil du ikke op på dit værelse?
Jeg kan vaske dele af ham, du ikke vil vaske.
Jeg vidste det, det øjeblik jeg så dig, en tæve er en tæve.
Kommer du herind igen, ender du med hovedet i en spand vand.
- Er der æg til morgenmad? - Ja.
Hallie siger, mr. McB bragte held. Hønsene har endelig lagt æg.
Det ser pænt ud, korporalen påvirker vist os alle.
- Hvordan har han det? - Han er sulten.
- Hvor længe skal han blive? - Til han er rask nok.
Jeg ville øve mig på harpen, det kan jeg ikke med en fjende derinde.
Jeg har overvejet, hvad der skal til for at få dig til at øve.
Goddag.
- Hvad hedder du? - Edwina.
- Jeg er... - Korporal John McBurney.
- Hvor ved du det fra? - Du sagde det, da du kom.
Gjorde jeg? Det har jeg glemt.
Edwina, jeg...
Jeg har en underlig fornemmelse af at være fange på en pigeskole.
Det er en pigeskole.
Og du er soldat for fjenden.
Er du... skolens rektor?
Det er damen på portrættet. Miss Martha Farnsworth.
- Hvem er manden? - Hendes bror, Miles.
- Hvor er han? - Han forsvandt.
Han formodes død.
Er her slet ingen mænd?
Jeg må takke skæbnen for at sende mig hertil i stedet for i fængsel.
Bare jeg kunne bestemme, hvad der skal ske med dig.
Men det er miss Marthas afgørelse.
Farvel.
Der er den lille skat, der reddede mig. Kom ind og sid ned.
Jeg må ikke, vi må ikke gå herind.
Jeg fortalte Randolph alt om dig.
Patruljen, men selvom jeg slår alarm, stopper miss Martha dem ikke.
Det er forræderi ikke at binde den blå klud på som signal.
Fandens!
Det lød dejligt.
Du sagde, her ingen mænd var. Hvem er Randolph?
- Ham glemte jeg, du møder ham nok. - Hvem er han?
Randolph er en skildpadde.
Han er Amys kæledyr.
Gå ikke.
Jeres soldater kunne komme, så ser jeg dig aldrig mere.
- Jeg kender ikke engang dit efternavn. - Dabney.
- Hvorfor er du bange for mig, Edwina? - Det er jeg ikke.
Det har intet med dig at gøre.
- Er det, fordi jeg er yankee? - I er vel magen til andre mænd.
Du er altså bare bange for mænd.
Jeg er ikke bange, jeg stoler bare ikke på dem.
Ikke på nogen af dem.
Jeg ville ellers have væddet på, du ikke havde været forelsket.
Det er synd, du ikke kunne vædde, du havde vundet.
- Hvorfor har du så det syn på mænd? - Jeg vil nødig tale om det.
- Hvor længe har du været på skolen? - Siden jeg var 15 år.
I syv år.
Jeg går i kirke om søndagen, men ellers er jeg sjældent væk herfra.
Tænker du nogensinde på dig selv, som Tornerose på slottet?
Der venter på, at en prins befrier dig med et kys?
- Bare vi ikke skal sende ham i fængsel. - At skjule fjenden er en forbrydelse.
De må være miss Farnsworth. Jeg begyndte at tro, De undgik mig.
- Jeg må takke Dem for Deres hjælp. - Jeg overdrager Dem, når De er rask.
- De er direkte, det kan jeg lide. - Kan De?
- Det gør ingen forskel for mig. - Næh, men jeg er stadig taknemmelig.
Det er et spørgsmål om etik, men det forstår De nok ikke.
De vil overraske Dem at høre, at etik var årsag til mine sår.
Hvordan det?
Jeg er kvæker, og jeg bærer ikke våben.
Jeg bærer bandager, Min deling kæmpede i en tykning.
En såret sydstatsofficer prøvede at undslipper ilden.
Min pligt var at blive hos mine mænd, men min etik tillod det ikke.
Jeg bar ham i sikkerhed, det var derfor, jeg blev skudt.
Nu generer min samvittighed mig. Jeg burde være blevet hos mine egne.
Det føles som om jeg deserterede dem.
Gør hænderne meget ondt?
Der er intet der smerter som brandsår.
Der er lidt vin i min fars vinkælder, bliver smerten for voldsom, får De den.
Det virker som en god lejlighed, det ville være dejligt med vin.
Jeg tilbød den af hensyn til smerten, ikke for sjov.
Nogle gange udelukker det ene ikke det andet.
Korporal McBurney, De er ikke gæst, men en uvelkommen besøgende.
- Vi skal ikke underholde Dem. - Jeg har været i krig længe.
Jeg har ikke set en kvinde i måneder, så jeg er let at underholde.
Hvis De tror, De skal underholde Dem med kvinderne her-
- er De på vejen derude, før De ved af det!
Sådan er jeg ikke, det ved De.
Jeg ved ingenting.
Hvor lang tid tager det Dem at lære nogen at kende?
- At lære mig at kende? - Det finder De aldrig ud af.
Så længe er De her ikke.
Vi fortsætter med Lukasevangeliet, kapitel 11.
"Og..."
- Kan du ikke vente? - Nej, miss Martha.
Godt, skynd dig tilbage.
Kapitel 11.
"Og det skete, da han var et sted og bad, da han var færdig..."
- " sagde en af hans disciple til ham: Herre, lær os at bede..."
Det må jeg nok sige...
Jeg ville bare præsentere mig rigtigt. Jeg hedder Carol.
Det er den sødeste præsentation, jeg har oplevet, og den kønneste pige.
- Hvor gammel er du? - 17 år.
- Jeg er viderekommen for min alder. - Mon ikke!
Jeg må tilbage. Bibellæsning.
- Bed en bøn for mig. - Jeg ved ikke, hvad du vil bede om.
Vi fik lidt over 2 kg smør.
Det burde kunne byttes for en sæk mel.
Og sødemiddel, sukker, melasse eller honning.
Jeg kan godt klare Phil Macpherson, hvis han har varerne, får jeg dem.
Hallie, barber korporal McBurney, jeg er træt af at se hans skægstubbe.
Farvel, miss Martha.
Farvel, miss Martha!
Mr. McB!
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Har du det bedre? - Jeg er lidt træt af at ligge i sengen.
Der er krykker i laden. Skal jeg hente dem til dig?
Det gør min taknemmelighedsgæld til dig endnu større.
Kan du se ham?
- Det er altså Randolph? - Ja. Jeg elsker ham.
- Vel ikke så højt, som du elsker mig? - Jo, men på en anden måde.
Fang nogle fluer, han kan spise, mens jeg er væk, farvel.
Har du ikke sinde at give mere?
Du tørrer vel ind, som resten af os kvinder her.
Hvad vil du i laden?
- Hente krykkerne til mr. McB. - Har du fået lov af miss Martha?
Vi burde ikke arbejde, før miss Martha holder op med at affordre fjenden.
Biblen siger, man skal elske fjenden. Vi kan ikke lade ham sulte til døde.
Miss Doris, den er til at hakke med, ikke til at læne sig opad.
Det er niggerarbejde, det ødelægger mine hænder, jeg kan ikke spille mere.
Det niggerarbejde holder os i live. Uden det-
- ender du et sted, hvor du kan spille harpe hele dagen.
Vil du have et råt æg? Det giver energi.
Tak.
Vi takker dig. Hønsene gav ikke æg i flere måneder, før du kom.
Du må have haneblod i dig.
Efter min støvler og uniformen at dømme, har jeg intet blod tilbage.
Miss Martha bad mig barbere dig, men jeg ved snart ikke.
Gud vil ikke se, mænd med ansigter som barnenumser.
Det er derfor han gav dem bakkenbarter. Det er en synd at barbere dem af.
- Så lad være, synder skal være vigtige. - Jeg må hellere barbere dig.
Miss Martha bestemmer, ikke Herren.
Selv uden bakkenbarter, ser du ikke så tosset ud.
Af en hvid man at være.
- Jeg kan godt lide din latter. - Det plejede min Ben at sige.
- Hvem er han, din mand? - Nej, vi var ikke gift.
- Men vi elskede hinanden. - Døde han?
Jeg ved det ikke, han flygtede. Miss Marthas bror...
Han besluttede at sælge Ben, så han stak af.
Det lykkedes ham at skille os ad.
Hvis du hjælper mig væk herfra, vil jeg prøve at finde din Ben.
Om jeg så skal til general Grant selv. Du stoler på mig, ikke?
Jeg vil tænke over det.
Lad mig hjælpe dig. Har du det godt?
- Jeg overdrev vist. - Sid ned.
Tak.
- Vil du ikke sætte dig lidt? - Jeg kan ikke, jeg skal undervise.
Bare et minut.
Jo, så...
Da jeg vågnede, vidste jeg ikke, om du var så køn, som jeg huskede.
Nu ser jeg, du er endnu smukkere.
På den ene eller den anden måde, må jeg snart væk herfra.
Vi har ikke tid til at lære hinanden at kende på den normale måde.
Så jeg må spørge om noget, jeg ikke normalt ville gøre.
Forstår du, jeg har aldrig følt sådan for nogen før.
Du er en, jeg altid har håbet på at møde.
Hvis jeg ender i fængsel, eller et andet sted-
- vil jeg ikke tro eller håbe, hvis det er helt udelukket.
- Hvis jeg bare er en yankee... - Det er du ikke.
Jeg holder meget af dig.
Miss Martha er tilbage!
- Hvor fik De de krykker fra? - Jeg gav ham dem.
- Hvem lukkede ham ud? - Jeg skulle jo barbere ham.
Der var for mørkt.
- Det er da en forbedring. - Jeg er ked af, jeg lod hende gøre det.
Jeg tror ikke, Herren vil se mande- ansigter glatte som barnerumper.
- Tøm vognen, - Ja, ma'am.
Takket være Dem, har jeg fået mine kræfter tilbage.
- Hvad siger De så? - Det er tåbeligt spild af energi.
- Hjælp med at bære forsyningerne ind. - Gerne.
Jeg kan gøre meget, som tak for at De frelste mit liv.
Jeg kan lide alt landbrugsarbejde, og jeg har stor respekt for jorden.
Det var sørgeligt for mig at se, hvad krigen gjorde mod jorden.
Det plager også mig. Jeg var glad for at se markerne tunge af korn.
Der er bestemt ting, vi kunne bruge en mands hjælp til.
- Det vil De ikke fortryde. - Vi er nok til at holde øje med Dem.
- Men om natten låser vi Dem inde. - Naturligvis, det forventer jeg.
Du kan køre vognen væk, Hallie.
De må have noget tøj. De kan ikke humpe rundt blandt pigerne i det der.
Jeg finder noget af min brors.
- De er en engel. - Tak, det var en stor hjælp.
Servietten skal ikke bindes om halsen, men lægges over skødet.
Man løfter det ene hjørne for at tørre munden.
Mænd med moustache må benytte servietten...
- Miss Edwina. - Det er utilgiveligt for en dame.
- Ja? - Må jeg gå på toilettet?
Ja, men ingen andre steder.
Nu prøver vi alle sammen den korrekte anvendelse.
Glimrende.
- Godmorgen. - Godmorgen til dig.
Spil for to er sjovere.
Du overrasker, jeg troede ikke, du var bange for at kysse en pige,
Min mor sagde, det kunne hæmme min vækst.
Måske havde hun ret. Du er ret veludviklet.
Jeg må sige det samme om dig.
Det er ikke det samme.
Din skuldre og arme virker som ren muskel.
Jeg vil vædde på, du ikke har et blødt sted.
Hun er ikke i sit værelse, og heller ikke i musikværelset.
Og det er blåjakken heller ikke.
Doris har ansvaret.
Du er svær at modstå, men jeg vil ikke halshugges.
Hvad med senere i aften, når alle sover?
Hvad mener du?
Jeg har mit eget værelse på loftet. Kan du komme derop?
- Jeg kan ikke gå gennem en låst dør. - Det havde jeg glemt.
Jeg ville hilse på vores gæst, Han ville høre, hvad du underviste i.
Jeg fortalte, det var etikette, Hvordan en dame skal opføre sig-
- under forskellige omstændigheder.
Al den vrede i de smukke, grønne øjne.
Jeg har sagt det. Jeg stoler ikke på mænd.
Spurgte du hende, om hun ser dig som en fjende?
Eller om hun venter på, at en prins vækker hende med et kys?
Hun betyder intet for mig.
Det sagde min far også til min mor. "De betyder ingenting for mig."
- "Jeg morede mig bare." - Det handler altså om din far?
Nej, Johnny.
Jeg ved, hvad jeg føler. Hvis du ikke føler det samme...
- Jeg henter dig, når krigen er forbi. - Det må du ikke sige uden at mene det.
Du ved, jeg mener det.
Nej...
Nej, Johnny...
Når krigen er forbi, henter jeg dig.
Du må ikke sige det, hvis du ikke mener det.
Nej!
Jeg kan ikke, ikke sådan.
Jeg må være sikker først.
Måske når krigen er forbi. Jeg har aldrig gjort det før.
Vær ikke vred, hvis du stadig føler det samme...
Der er ryttere ude foran. Tre måske fire.
Det er bare patruljen, ellers havde vagten slået alarm.
- De stoppede. - Det gør de tit, de vander hestene.
Bagefter rider de videre.
Jeg må tilbage, før nogen savner mig.
Miss Martha!
Stop, yankee!
- Jeg er ingen yankee. - Hvem er du, hvad laver du her?
- Skynd dig, miss Martha! - Jeg blev såret, jeg er på orlov.
- Hvem er det? - Hvorfor er du ikke i uniform?
- Hvad foregår der der? - Vi fangede ham.
Sam Jepson...
Det er min fætter, som du har hørt mig tale om.
Kusine Martha, jeg har altid troet. du så ned på Texas-siden af familien.
- Det glæder mig, du taler om os. - Jeg sagde ikke, hvad jeg siger om jer.
- Kan De forklare det her? - Nej.
Det sad bundet til porten.
Det er nok en af pigerne, der ville spille jer et puds.
Det bør man ikke i disse tider, en af os kunne være blevet dræbt.
Jeg ved det, og den ansvarlige bliver strengt straffet.
Det kan du stole på.
- Det gør jeg. - Tak, Sam.
Jeg beklager det her skete.
De var helt fantastisk.
De var De også, de lød præcis som en texaner.
- Gad vide, hvem der bandt kluden på? - Det var ikke mig.
Nu hvor De har fået kræfterne igen, behøver vi ikke servere maden.
De kan spise med os i aften.
Som De vil, ma'am.
Jeg husker ikke, hvornår jeg sidst har været i så behageligt selskab.
I er et bevis på rektors dygtighed. Jeg vil altid stå i gæld til Dem.
- Det må De ikke føle. - Men det vil jeg.
Jeg plejede at bruge mine ben mere end de fleste, tag f. eks dans.
Jeg kunne trætte alle violinspillere ud.
Hvis De underviser i dans, kan jeg lære pigerne vals og polka.
Næsten alle de danse der er.
- Må vi få dansetimer? - Må vi ikke nok?
Jeg vil overveje det.
- Det var det hyggeligste måltid længe. - Det er skændigt at spise med fjenden.
- Det mener jeg også. - Så burde I have spist i køkkenet.
- I kan begge to gå. - De giver bare udtryk for patriotisme.
Jeg beundrer din far, for at kæmpe for en sag, han tror på.
Hvis ingen vil have resten af svampene, kan jeg godt spise dem.
- Amy plukkede dem til Dem. - Tak, jeg er meget glad for svampe.
Nu må jeg desværre bringe noget ubehageligt op.
I dag bandt nogen den blå klud...
Piger, ind i køkkenet, Edwina, hent pistolen, Hallie gå med pigerne.
- Gem Dem ovenpå, korporal. - Kald, hvis jeg skal beskytte jer.
- Det er vores soldater. - Gud være lovet.
- Kan De gå ovenpå selv? - Jeg hjælper ham.
- Lad mig få pistolen. - Miss Martha skal have den.
Du er bekymret for mig, ikke?
- Kom ind, undskyld, De måtte vente. - Det gør ikke noget.
Det er længe siden, jeg har måtte vente på sådan en smuk kvinde.
Skolen vil være ubeskyttet, vi rykker ud, før de forbandede yankeer-
- undskyld, før yankeerne sikrer sig vejen til Vicksburg.
- Hvorfor er De her? - Vi hørte om skolen.
Og da vi var i området, tog vi hertil for at se, om vi kunne yde-
- hjælp med noget.
Tak, men det er overflødigt.
Det forekommer mig, De burde være bange for overgreb fra yankeernes side.
Nogle af mine drenge kan sove i laden en nat eller to.
- Det er ikke nødvendigt. - Jeg har intet imod at blive.
- Jeg kan indhente jer på nogle dage. - Vi vil ikke hindre Dem i Deres pligt.
Det forekommer mig, at det ville tjene et militært formål at nogen blev.
- Netop! - Jeg tror faktisk, jeg selv bliver.
- Rid tilbage og sig til obersten... - Nej.
Det kan jeg ikke tillade. En eller to er ingen beskyttelse.
Det vil tiltrække Deres opmærksomhed. Og så brænder de måske huset ned.
Godnat. Tak for Deres omtanke.
Det ville glæde mig at hilse på de unge damer.
Det er venligt af Dem, jeg vil lade dem det vide.
Godnat.
- Kom, drenge. - Gud velsigne jer.
Det er i orden. De er gået.
Jeg elsker dig så højt.
- Var De bange? Det var jeg. - Det var jeg også.
- Gå op på jeres værelser. - Det er forræderi at tale sådan.
- Doris, du synes alt er forræderi. - Lad vær at skændes. Hallie!
Bring en flaske vin ind i stuen, det har været en udmattende dag.
Giv mig pistolen.
- Godnat, unge damer. - Godnat, mr. McB.
- Jeg er for ophidset til at sove. - Det er jeg også.
Jeg kommer snart.
Du kan godt klare trapperne. Ved du, de efterlader nøglen i din dør?
Jeg kan smutte ned og låse op.
Du vil finde mig mere spændende end miss Edwina.
Din lille djævel, det var dig, der prøvede at få mig fanget i dag.
Du burde ikke gøre ting, det gør mig jaloux.
Vil De have et glas vin, korporal?
- Ja, tak. - Værsgo, den står på bordet.
De viste stort mod i aften.
Det var vores soldater, der var ingen fare.
Jeg ved lidt mere om det end De. Tro mig, der var fare.
Havde De vist tegn på svaghed, kunne det være endt meget anderledes.
De er en meget speciel og smuk kvinde.
- Er du ikke færdig med din aftenbøn? - Jeg bad også for mr. McB.
Det er forkert at bede for fjenden.
- Min far siger, Gud er på vores side. - Han er på alle menneskers side.
Ikke mere snak, pust lyset ud.
Godnat, miss Edwina.
Jeg har overvejet tingene. Stedet her har brug for en mand.
En som kender til jordbrug og kan håndtere landarbejdere.
- Vil De nedlægge skolen? - Nej.
Men det varer længe, før vi får skolepenge ind igen.
Men vi kan tjene på alt, vi kan dyrke.
- Nordstatspenge? - Min bror og jeg drev gården.
Nordstatsmarkedet var godt.
Men han er her ikke, og han kommer ikke tilbage.
- Men jeg er... - Ja, det er De.
Ville De være interesseret i at blive?
Ja, det ville jeg.
- Hvorfor var vi bange for vore egne? - Der er grove mænd i alle hære.
Sov nu.
- Godnat, Lizzie. - Godnat.
Jeg vil tage din brors plads, men jeg må advare dig.
Det vil ikke altid være let at opføre sig som en bror.
Jeg vil prøve ikke at blande mig i din opførsel.
Nej!
Edwina, hør på mig...
Din forbandede løgnhals! Dit svin!
Din modbydelige buk! Jeg håber, du er død!
Død!
Jeg håber, du er død!
Al diskussion, om det der skete i aften, stopper nu.
Vi har vigtigere ting, der skal gøres.
- Tror De, han har smerter? - Nej, han har fået vin og laudanum.
Han mærker ikke noget.
- Hvorfor skal han ind i spisestuen? - Så jeg kan gøre noget ved hans ben.
Hvad vil De gøre?
Benet er ikke kun brækket, knoglerne er knust.
Selv ikke de bedste læger kan klare det, og jeg kan bestemt ikke.
Løft ham.
Vær ikke jaloux, dine bryster er også velformede.
Runde og frække.
- Jeg hader dig, miss Martha. - Lidt laudanum får ham til at sove.
Amy, gå op på dit værelse, og kom ikke ned, før du får lov.
Og hvis jeg vil have din mening, beder jeg om den.
- Jeg sagde ikke noget. - Jo, højt og tydeligt.
- Gå op på jeres værelser, piger. Edwina og Hallie.
Carol, bliv her, og hold øje med ham.
Jeg har truffet en svær beslutning, jeg håber, det er den rigtige.
I morgen begynder hans ben at rådne, koldbrand er den værste død.
Jeg kan ikke lade ham dø skrigende af smerte.
Det kan vi kun forhindre ved at amputere.
Du er ikke læge, hvis han overlever...
- Hvad vil han sige? - Det er bedre at miste benet end at dø.
- Er du sikker på, han dør uden? - Ja.
- Hvad hvis han dør af operationen? - Så har jeg ren samvittighed.
Det ville den ikke være, hvis jeg ikke prøvede at redde ham.
Hvis vi skærer over knæsenen-
- i stedet for under, er der færre arterier.
Det vil bløde ligegyldig hvad. Glem bogen.
- Hvis et kar bløder, binder vi tråd om. - Hvis du gør det, så få det overstået.
Vend hans ansigt væk fra mig.
Så er du sart alligevel.
Gode Gud, velsign vores indsats.
Mr. McB, vågner du?
Amy...
Jeg ved, det er nat, når stjernerne lyser.
Og jeg ved, det er morgen, når jeg ser dine fregner.
Jeg må sige det til miss Martha.
Miss Martha! Miss Edwina!
Amy, kom og se, Hallie begraver det.
Hans ben.
Han er vågen, miss Martha.
De damer...
Jeg ved, du forventer en undskyldning, og du har fortjent den.
Jeg misbrugte din gæstfrihed. Men...
Vil du rette skinnerne om mit ben, de gør ondt.
- Der er ingen skinner. - Benet var jo brækket.
- Smerten er... - Vi reddede dit liv.
- Og du klager over smerte. - Man dør ikke af et brækket ben.
Hvis der er koldbrand i, gør man. Vi havde et valg.
Vi kunne lade dig dø i smerte, eller sætte benet af.
Du prøver at straffe mig, og jeg har fortjent det.
Jeg ved, mine ben er der, jeg kan mærke dem helt nede i tæerne.
Det er et chok, men med din intelligens forstår du...
Din lede kælling, bare fordi jeg gik til en andens seng.
Jeg burde have ladet dig dø skrigende.
Skulle jeg have nægtet mig selv det? Du insisterer jo på at være en dame.
En uskyldig møgtøs, forsvind herfra!
Hvad tror De, det er, miss Martha?
Det er nordstatssoldaternes lejr. Vi må ikke gøre de andre bange.
En cypresrod er svær at skære i, men den holder evigt.
Jeg fandt den i nærheden af dine soldaters lejr.
- Unionstropper? Hvor? - 5 km mod nord.
Jeg har ikke hørt noget slag. Rebellerne må have trukket sig tilbage.
Mr. McB...
- Angående Carol... - Hvad med hende?
Hun siger, du tiltvang dig adgang til hendes værelse og...
- Tror du på hende? - Nej.
Men du var i hendes værelse. Hvorfor?
Og hun var helt nøgen.
Og jeg troede, du elskede mig.
Det gør jeg, Amy.
Amy, gå op på dit værelse.
Det gør ondt, når jeg fjerner stingene, vil du have laudanum?
Nej, tak, så falder jeg i søvn og så risikerer jeg, du skærer...
...mit andet ben af. Men jeg vil godt bede om lidt vin.
Ja, men du får ingen. Træk bukserne ned.
Hvor er din jomfruelige assistent? Ville hun ikke se med?
Miss Edwina er ligeglad med dig.
Unge damer, maden er klar.
Johnny... Johnny!
- Hvem er det? - Carol.
Jeg er ked af det, der skete. Det skal du vide.
Tænk ikke på det.
Jeg overvejede lige alle de fordele-
- en enbenet mand har.
Man bruger ikke så mange strømper, og skal klippe færre tånegle.
Jeg tænker endda på at bede hende sætte det andet ben af også.
Det, der skete, gør ingen forskel for mig.
Det vil ikke forhindre kærlighedslivet.
Jeg er sikker på, at en enbenet mand og selv en mand uden ben-
- kan nyde det alligevel. Jeg vil gøre alt for dig.
Så lås døren op, der er noget, jeg vil.
- Nogen kunne se mig. - Gør det, mens de andre spiser.
- Så ved de, det er mig. - De tror bare, nogen glemte at låse.
Godt, jeg prøver.
- Hvor længe vil De beholde ham her? - Så længe Unionstropperne er her.
Hvis han er her, kan han ikke fortælle dem om os.
Før eller siden hører de om skolen alligevel.
Jeg håber, vores tropper tvinger dem tilbage.
Bliv, hvor I er.
Goddag, miss Farnsworth.
Jeg har fået de fleste af mine kræfter igen, og med lidt vin får jeg resten.
Og ifølge de nye regler, bestemmer jeg.
Jeg har i sinde at være sammen med alle de unge damer, der ønsker det.
Protesterer du, finder jeg unions- tropperne og fortæller om skønhederne.
Specielt om de villige. Prøv ikke at lukke døren-
- så skyder jeg et af dine ører af, hvis jeg ikke rammer et øje.
Du kan ikke bebrejde hende noget, dit ben var slemt tilredt.
- Hvorfor rejser du ikke? - Først når jeg er mæt.
Du er en smuk kvinde, måske skal jeg begynde med dig.
Gå ned i kælderen, jeg er forfulgt af uheld, en sort kvinde bringer held.
Jeg håber, du kan lide det med en død sort kvinde.
For det er den eneste måde du får mig på.
Almægtige Gud-
- lad denne skole og alle her undslippe din vrede.
Ti stille og sid ned.
Hent Janie. Og luk døren efter dig.
- Hvad skal vi gøre? - Jeg er så bange.
Han sagde, han ville slå mig ihjel, hvis jeg slog alarm.
Han tvang mig til at gøre det han forlangte.
Han fik mig til at gøre det forfærdeligste.
Hvor fanden er alle sammen?
Sæt dig i min stol.
Hallie, bliv her, vi må ikke provokere ham.
Ser man det... Alle de små skoleskønheder.
Hvad underviser den gode frue jer i nu?
- Hvorfor går du ikke bare? - Ja, du kan tage dine ejendele med.
Mit ben? Kan jeg tage det med?
Ved I piger, hvorfor miss Dabney skubbede mig ned ad trappen?
Fordi jeg gik ind til Carol, i stedet for til hende.
Og hvordan kom jeg ud af mit værelse?
Fordi den gode miss Farnsworth låste min dør op-
- så jeg kunne gå op til hende. Ved I, hvorfor hun gjorde mig til krøbling?
For at jeg skulle blive her og adlyde hendes mindste vink.
Fotografiet i medaljonen...
- Er det din kæreste? - Min bror.
- Det var ikke det, jeg spurgte om. - Du stjal den, giv mig den.
- Hvorfor skulle jeg give dig den. - Den tilhørte min mor.
Jeg fandt den i en skuffe med et bundt breve.
- Læste du hans breve? - Nok...
- Dit udyr! - Ja, men jeg driver ikke en pigeskole.
Og pigerne vil nok gerne, hvordan du er.
Se! Randolph har ikke spist i flere dage.
Du kan sikkert få ham til at spise.
- Randolph! - Åh Gud, det var ikke meningen...
Hold dig fra mig! Jeg hader dig!
Du har fordømt mig til bitterhed, druk og onde gerninger.
Hvorfor fanden kastrerede du mig ikke bare?
- Hvor skal du hen? - Han har brug for hjælp.
Du skal ikke gøre dig selv til grin.
Hvad vil du?
Jeg elsker dig.
Når han bliver ædru, kommer han til fornuft, og så rejser han måske.
De sagde, han måske viser yankeerne vej hertil.
Den risiko kan vi ikke løbe.
Inger her er i sikkerhed, så længe han er her.
Men hvordan kommer vi af med ham?
- Fjendens soldater bliver altid skudt. - Han har pistolen.
Vi kan binde ham, mens han sover og bære ham ud i skoven.
- Og bare efterlade ham der? - Det er for grusomt.
Hvis han er bundet, kan vi så ikke hænge ham?
Det er for drastisk, ingen af os ønsker hans død på samvittigheden.
Vi kan ikke engang gøre det.
Måske hvis vi tilbereder et udsøgt måltid-
- og serverer det, for at gøre det godt igen...
Hallie, du kunne lave din gode kylling.
Og Amy kan samle svampe.
Det er hans yndlingsret, Vi laver den til ham alene.
Tror du, du kan gøre det, Amy?
Jeg ved lige, hvor jeg skal finde dem.
Jeg var overrasket over invitationen, jeg vidste ikke, om jeg skulle komme.
Jeg sagde og gjorde nogle grimme ting. Nu er jeg ædru.
Jeg har undskyldt overfor Edwina, min undskyldning gælder jer alle.
Tak. Jeg tror, vi skal undlade at tale om det.
Vil du bede bordbønnen?
Godt brød, godt kød, Gode Gud, lad os spise.
Gud, vi takker dig for maden-
- og håber, at trommerne, der adskiller os, snart vil være tavse.
Lad os spise, før Hallies kylling bliver kold.
Ræk svampene til mr. McBurney. Amy samlede dem specielt til dig.
Jeg er elendig over Randolph, jeg ville ikke slå ham ihjel.
Jeg beder dig forstå, det var vinen, der slap djævlen i mig løs.
Jeg forstår det godt, det er derfor, jeg plukkede svampene.
De er virkelig gode.
De smager af skov, ren luft og gådefulde skygger med dansende alfer.
Det er en romantisk måde at omtale champignon på.
Når jeg møder vores tropper, vil jeg bede dem bevogte skolen.
Det gør de ind i mellem.
Jeg forstår ikke, hvad mener du?
Jeg rejser ved daggry i morgen.
Jeg sørger for, han ikke glemmer det.
Jeg tager med ham, Vi skal giftes.
- Ja, hun friede, og jeg sagde ja. - Det gjorde jeg ikke.
Tillykke til jer begge, men har du glemt, du er min partner?
Nej.
Og jeg vil altid være dig taknemmelig, men jeg elsker ham.
Jeg må tage med ham.
Møder I soldater ligegyldig hvorfra, kan han ikke beskytte dig.
- Hvad sker der så? - Jeg har levet med krigen i lang tid.
- Den skræmmer mig ikke. - Vi ødelægger alles middag.
Og Amy plukkede de her svampe specielt til mig.
Tag lidt og send dem videre.
Lizzie...
Nej, Edwina! Gør det ikke.
Åh Gud!
Piger, spis færdig.
Det er ikke det sting, jeg viste dig. Se, hvordan Doris gør.
Man trækker nålen gennem begge sider.
Og så låser man det ved at føre nålen ind under tråden.
- Det var det, jeg gjorde, - Nej. Prøv igen.
- Han ser ikke ud til at have lidt. - Det gjorde han ikke.
Hans hjerte holdt bare op med at slå. Han var meget svag.
Jeg elsker dig.
- Jeg troede, han døde af svampene. - Jeg kender godt de giftige.
Og Mr. McB sagde selv, de var gode.
Lizzie og Amy, åbn porten.
Kom, smukke damer, ud i solskinnet her
Lad aldrig din elskede bære gevær
Kom, unge mænd, lad mig advare jer
Bliv aldrig soldat, gå ikke ind i en hær
For duen forlader dig, og ravnen kommer
Og døden kommer marcherende til lyden af trommer
Tekster: Noble Text, 2009